GORDOST I PREDRASUDE
II epizoda
Nadam se draga moja, da si zagovorila dobru večeru,
jer imam razlog da očekujem više nas,
na našoj porodičnoj sedeljci.
Gospodin Bingli!
O, Džejn, ti lukavi stvore, ni reči nisi rekla o tome.
Kakva nesreća, danas nema ribe!
Lidija, ljubavi moja, zazvoni. Moram odmah da govorim sa Hil.
To nije g. Bingli, već čovek koga nikad u životu nisam video.
Pukovnik Foster! - Kapetan Kater!
Ne, znam. Deni!
Otprilike pre mesec dana primio sam ovo pismo.
Pre dve nedelje sam odgovorio, smatrajući da je stvar
prilično škakljiva i da zahteva brz odgovor.
Pismo je od mog rođaka g. Kolinsa,
koji će, posle moje smrti, moći da vas izbaci iz ove kuće
kad god bude hteo.
O, dragi moj, ne govori o tom odvratnom čoveku.
Smatram to najvećom svirepošću na svetu
što tvoje imanje neće pripasti tvojoj deci.
Zaista, draga moja, ništa ne može oprati g. Kolinsa
od greha što će naslediti Longborn.
Ali ako hoćete da saslušate njegovo pismo,
možda će vas malo raznežiti način njegovog izražavanja.
„Poštovani gospodine,
Nesloga koja je postojala između Vas i mog pokojnog čestitog oca,
uvek me je ispunjavala osećanjem nelagodnosti,
i pošto sam doživeo tu nesreću da ga izgubim,
da ga izgubim, često sam želeo da premostim taj jaz.
Eto, g-đo Benet.
„Izvesno vreme su me odvraćale moje sumnje”...
jer kad sam o Uskrsu rukopoložen za sveštenika,
bio sam tako srećan, da me udostoji svoga pokroviteljstva
prečasna Ledi Ketrin de Burg,
čija su me plemenitost i dobrota postavile za paroha u Hansfordu,
gde ću se revnosno truditi da uvek odajem dužnu zahvalnost
i poštovanje toj prečasnoj Ledi.
Osim toga, osećam da mi je kao svešteniku dužnost,
podsticati i širiti blagodeti mira u svim porodicama u oblasti
gde doseže moj uticaj.
Prema tome, laskam sebi da je moja sadašnja ponuda prijateljskog mira,
vrlo pohvalna, te se nadam da nećete odbiti ponuđenu maslinovu grančicu.
Ne mogu a da ne žalim što ću ja biti oruđe
oštećenja Vaših ljupkih kćeri.
i uveravam Vas u svoju spremnost
da im nadoknadim na sve moguće načine.
Priuštiću sebi to zadovoljstvo
da posetim Vas i Vašu porodicu u ponedeljak, 18. novembra.
Pazi, Dokinse!
I verovatno ću zloupotrebiti Vaše gostoprimstvo do druge subote.
Putovaću do raskršća mojom skromnom kočijom,
Gde ću, nadam se, uhvatiti poštansku kočiju za Bromli, u 10:35.
I dalje do Vatforda, gde ću iznajmiti kočiju da me preveze do Longborna.
Gde me, dao Bog, možete očekivati u četiri poslepodne”.
I, evo on dolazi.
Mora da je neki čudak, zar vam se ne čini?
Ako je sklon da pruži izvesnu naknadu,
ja neću biti ta koja će ga obeshrabriti.
Da li je razuman čovek, oče? - Mislim da nije, draga moja.
Čini mi se da je on...
puka suprotnost tome.
Gospodine Kolins!
Dobro nam došli!
Dragi gospodine i g-đo Benet!
Izgleda da ste...
srećni, zbog svoje pokroviteljice, ser.
Ledi Ketrin de Burg.
Zaista jesam, ser.
Ophodi se prema meni sa velikom pažnjom i interesovanjem,
kakvoj se nikada ne bih mogao nadati.
Dva puta sam bio pozvan na večeru u Rozings park.
Zaista? Zadivljujuće.
Živi li ona blizu vas, ser?
Vrt mog skromnog doma deli samo puteljak od Rozings parka.
Samo puteljak, ha?
Zamisli, Lizi.
Čini mi se, rekoste da je udovica, ser? Ima li porodicu?
Ima jednu kći, madam.
Naslednicu Rozingsa i celog poseda.
Je li predstavljena na dvoru?
Nažalost, bolešljiva je i sitne je građe,
i to je sprečava da boravi u gradu.
Ali po mom mišljenju, kako sam jednom i rekao Ledi Ketrin,
lišila je britanskog dvora jednog od najlepših ukrasa.
Zamislite koliko sam srećan, ser,
kada mogu udeliti te male komplimente,
koje dame uvek rado primaju.
To je zaista srećna okolnost po vas,
kada imate tako izuzetan dar za prefinjeno laskanje.
Mogu li vas pitati,
da li su te prijatne pažnje spontane,
ili su posledica prethodnog razmišljanja?
Uglavnom ih izaziva ono što se zbiva u momentu, ser.
Premda se katkad zabavljam, pripremajući te male komplimente
koje prilagođavam različitim prilikama.
Ali nastojim da budu spontani.
Odlično.
Moram priznati da sam očaran šarmom vaših kćeri.
O, vrlo ste ljubazni, ser. I ja mislim da su vrlo drage.
Posebno najstarija g-đica Benet?
Ah, da. Džejn se dive gde god da se pojavi.
Osećam se dužnom da kažem, da bi se vrlo skoro mogla udati.
A što se tiče mojih mlađih kćeri bilo koja od njih...
u njihovom slučaju, znam da nema nikakvih prepreka.
Idemo do Meritona da vidimo da li se Deni vratio iz grada.
Možda ste voljni za malu šetnju, g. Kolins?
Zaista, jesam, g-đo Benet.
Rođako Elizabet.
Da li bi mi učinili veliku čast i prošetali sa mnom do grada?
Često posećujete tetku Filips u Meritonu, kako sam razumeo?
Da, sklona je druženju.
Ali se bojim da ćete videti mnogo manje glamura,
nakon bleštavila Rozingsa.
Ne, mislim da neću.
Smatram da posedujem vrlu sposobnost,
potrebnu svešteniku,
da se prilagođavam svakom društvu, bilo visokom ili niskom.
To je zaista sreća. - Da, stvarno, smatram to darom prirode,
iako je moje obrazovanje, kako sebi laskam,
to pretvorilo u svojevrsnu umetnost.
Evo! Mislim da je taj od petka. Nije li lep? Odgovarao bi mi?
Ne tako kao meni. Ajde! - Ne, neću.
Džejn! Dođi! Pogledaj!
Džejn, odlučila sam da imam ovaj šeširić!
Eno ga, Deni!
Gde? - Tamo. Pogledaj!
Ko je to s njim? - Neznam.
- Zgodan je! Bio bi da je u uniformi.
Muškarci su zgodni jedino u uniformi! - Gledaju prema nama.
Lizi, zar nije stvarno zgodan?
Deni! - Lidija!
Kakve li šale. Mlslile smo da ste još u gradu.
Nije bilo ništa zabavnog tamo.
Dozvolite da vam predstavim prijatelja. Džordž Vikam?
G-đica Benet, g-đica Elizabet Benet, g-đica Meri Benet,
G-đica Ketrin Benet i g-đica Lidija Benet.
Ovo je naš rođak, g. Kolins.
Ostajete li dugo u Meritonu, g. Vikam?
Celu zimu, drago mi je reći. Prijavio sam se kod pukovnika Fostera.
Eto, Lidija! Nosiće uniformu.
I krasiti je svojim stasom, usuđujem se reći.
Zaseniće sve nas, zar ne, Vikame?
Deni, pogrešno me predstavljaš ovim mladim damama.
Hoćete li doći do naše ujne Filips večeras?
Deni dolazi!
Samo večera i karte.
Nisam još predstavljen gospodinu i g-đi Filips.
Niko više do toga danas ne drži.
Ako g-đa Filips proširi svoju pozivnicu i uključi i mene,
bilo bi mi veoma drago.
Pogledaj Džejn! Gospodin Bingli.
Kakva sreća!
Mi smo upravo pošli u Longborn da se raspitamo za vaše zdravlje.
Vrlo lepo od vas, ser. Veoma sam dobro, kao što vidite.
Da, baš mi je drago.
Vidi, eno Denija! - I Čembrlija.
Veoma bogat društveni život.
Imate vrlo simpatičan salon, g-đo Filips.
Verujte mi, podseća me na mali letnji salon za doručak u Rozingsu.
Zaista, gospodine? Stvarno sam počašćena.
Sigurna sam da je g. Kolins to rekao kao kompliment, tetka.
Je li? A, tako.
Rozings park je, razumite, zaista veoma veliki.
Stvarno jeste!
Draga moja g-đo, ako ste mislili da mi je namera bila omalovažiti
vaš prekrasan i vrlo udoban dom, osećam se posramljeno.
Rozings park je rezidencija moje plemenite pokroviteljice,
Ledi Ketrin de Burg.
O, sad mi je jasno.
Samo je jedna ploča za kamin koštala 800 funti.
Dakle, sada mi je jasno da to nije bila uvreda.
Da li biste mi se pridružili za partijom vista?
Zasad slabo znam tu igru, gospođo, ali ću se potruditi da je bolje naučim.
Ako mi moja rođaka dozvoli.
Od sveg srca, gospodine.
O, g. Kolinse!
Šta je bio, adut? - Srce, g. Kolinse! Srce!
Moram priznati, pomislio sam da nikad neću pobeći
vašim mlađim sestrama.
Znaju da budu vrlo odlučne. Lidija pogotovo.
Ali su vrlo prijatne.
Društveni život Hafordšira premašio je moja očekivanja.
Ne vidim g. Binglija i njegove prijatelje večeras.
Mislim da bi nekim Binglijevim prijateljima bilo ispod časti.
Zaista?
Poznajete li dugo g. Darsija?
Oko mesec dana. - Ja ga znam ceo svoj život.
Igrali smo se kao deca. - Ali...
Da, iznenađeni ste.
Možda ste zapazili hladno držanje kad smo se pozdravili?
Priznajem, jesam.
Jeste li...
Poznajete li dobro g. Darsija?
Više nego što bih želela.
Proveli smo tri dana u istoj kući, i smatram ga vrlo neprijatnim.
Bojim se da malo ljudi deli takvo mišljenje... sem mene.
Ali on nije rado viđen u Hafordširu. Svima je mrska njegova gordost.
Znate li...
Koliko dugo namerava da ostane u Nederfildu? - Ne znam.
Nadam se da njegova blizina neće uticati na vaš boravak ovde.
Hvala. Ali, nije na meni da odem odavde.
Ako želi da izbegne susrete sa mnom,
onda on mora otići.
Nismo prijatelji, ali ja nemam razlog da ga izbegavam.
On je meni naneo veliko zlo.
Njegov otac, pokojni g. Darsi, bio mi je kum
i jedan od najboljih ljudi koje sam ikad upoznao.
Moj otac je bio upravnik na njegovom imanju,
i kad je umro, stari g. Darsi se starao o meni, voleo me, verujem,
kao rođenog sina.
Namenio mi je crkvu.
Školovao sam se po svojoj želji za sveštenički poziv.
Ali nakon njegove smrti,
obećanje je propalo,
jer je njegov sin odbio da izvrši očevu poslednju želju.
I tako, kao što vidite, moram da se snalazim.
Ovo je stvarno šokantno!
Nisam mislila da je g. Darsi tako loš.
Pasti na tako zlobnu osvetu. Zaslužio je javno žigosanje!
Jednog dana i hoće, ali to neću učiniti ja.
Dok se sećam njegovog oca, ne mogu ga razotkriti.
Sumnjivo je poštenje tog čoveka. Kako mi je to gnusno!
Primili ste to mirnije nego što bih ja u vašoj situaciji.
Pa, ja ne zameram kao neki ljudi.
A moja situacija, znate, i nije tako loša.
Trenutno imam razloga za veselje.
Ne mogu da podnesem lenčarenje,
a moj novi posao mi daje vrednu zaokupiranost.
Moje kolege oficiri su izvrsni ljudi.
I sada pripadam društvu kao i svi koje poznajem.
I zabranjujem vam da me sažaljevate!
Lizi? Lizi, zašto bi sažaljevala g. Vikama?
Zašto? Zato...
Zato što nisam igrao puna tri meseca!
Jadni g. Vikam! Igraćete jednom sad.
Meri, Meri! „The Barley Mow” - (Žetva ječma).
O, g. Kolinse!
Ne mogu da verujem!
Poštovanje g. Darsija prema ocu,
ne bi mu dopustilo takvo nehrišćansko ponašanje.
Lizi, razmisli.
Kako bi se njegovi najbliži prijatelji mogli tako prevariti u njega?
Lakše mi je da zamislim g. Binglija prevarenog,
nego g. Vikama kako smišlja takvu priču!
Verujem da ti se sviđa g. Vikam, Lizi.
Priznajem, sviđa mi se.
Ne vidim razlog zašto se nekom ne bi sviđao.
Nešto je u njegovom držanju otvoreno i naivno.
Jako je osećajan, verujem,
a opet pun veselja i energije, uprkos svemu.
Da, Džejn, priznajem, mnogo mi se sviđa.
Ali nakon tako kratkog poznanstva,
smatraš li da bi mu trebalo verovati, tako bezuslovno?
Kako možeš da sumnjaš?
Rekao mi je sve detalje, Džejn. Imena, činjenice.
I sve bez preterivanja.
Neka se g. Darsiju protivi! Svi njegovi pogledi su istiniti.
To je teško, zaista.
To je žalosno. Jedan od njih krivo misli.
Izvinjavam se, ali jedan tačno zna šta misli!
O, devojke, devojke!
Sve smo pozvane na igranku u Nederfild!
Obožavam igranke! - I ja!
Ovo će biti posvećeno tebi Džejn, znaš.
I vi ste pozvani, g. Kolins.
Ali, hoćete li prihvatiti, ser?
Hoće li to biti dolično? Hoće li vaš biskup odobriti?
Vaša pažnja vam služi na čast, draga rođako.
Mišljenja sam da bal, koji priređuje čovek ovakvog karaktera,
za uzorne ljude, ne može naginjati zlu.
A ja toliko volim da igram, i nadam se da ću
biti počašćen i igrati sa svim mojim dragim rođakama.
A ovo je i prilika da izdvojim vas...
G-đice Elizabet, i zamolim za prve dve igre!
I usuđujem se reći, da ćete moći
da zamislite vrednost, g. Vikame,
kada vam kažem da je samo ploča kamina, u drugom salonu,
koštala 800 funti!
800 funti, ser! Pretpostavljam da je to vrlo veliki kamin?
Zaista veliki, ser.
Onda njeno gospodstvo voli veliku vatru?
G. Kolins!
Kakva sreća! Molim vas u ime moje sestre Meri.
Našla je odlomak u Fordajsovim propovedima,
koji ne može da razume.
Pa, ja... - Smatram da je ovo veoma važno za nauku, ser.
U tom slučaju... - Vrlo ste dobri, ser.
Ona je u salonu.
Razgovor sa g. Kolinsom je vrlo...
iscrpan.
I ima ga na pretek, uveravam vas!
Jeste li već upoznali g. Binglija? - Ne.
Ali, imam dobro mišljenje o njemu.
Poslao je pozivnicu za bal svim oficirima u Nederfildu,
koja je izazvala veliku radost u našem stroju.
Mora da je prijatan gospodin. - O, da.
Sklon je dobrom mišljenju o svakom, ali je i osećajan, i razuman.
Pitam se koliki uticaj ima g. Darsi na njega.
On, verujem, ne zna kakav je g. Darsi.
Verovatno ne.
G. Darsi može biti prijatan prema onome koga smatra vrednim.
Među istima u novcu i vezama, pokazuje otvorene stavove,
čak je časan i prijatan.
Pitam se kako možete da govorite o njemu sa toliko tolerancije.
Nije on toliko loš.
Recite mi, kakva je devojka g-đica Darsi?
Voleo bih da mogu reći prijatna.
Kao dete, bila je šarmantana, prijatna i vrlo privržena meni.
Provodio sam vreme zabavljajući je, ali bojim se da je izrasla
vrlo slična bratu. Vrlo... ponosna.
Nisam je dugo video.
Od očeve smrti živi u Londonu.
Sada joj je 16 godina. Kao vašoj sestri, Lidiji.
Lidija ima 15.
Zadivila me je privrženost vašeg rođaka Ledi Ketrin de Burg.
Ona je tetka g. Darsiju, njena ćerka En,
će naslediti veliko bogatstvo,
i predodređena je da bude nevesta g. Darsiju.
Stvarno?!
Jadna g-đica Bingli.
A, izgledaš divno, Lizi!
Nikada nećeš biti lepa kao tvoja sestra Džejn,
ali moram da ti priznam da vrlo dobro izgledaš.
Hvala, mama.
Nadam se da ćeš g. Kolinsu pokloniti više pažnje večeras,
jer je on veoma pažljiv prema tebi.
Uopšte ti ne pristaje!
Onda ću pitati Lizi! - Lidija dete, šta to radiš?
Vrati se unutra, i obuci se! - Moram nešto da pitam Lizi!
Lizi, Lizi pogledaj. Šta misliš?
Kiti kaže da mi ne stoji, ali ja mislim da baš dobro izgleda.
Zašto onda pitaš mene? - Baš si lepa.
Hvala.
Nadam se da nećeš zadržati Vikama samo za sebe celo veče.
Kiti i ja bi igrale s njim.
Obećavam, neću. Čak i kada bih htela, ne mogu.
Moram da igram prve dve igre sa g. Kolinsom.
Bože, da. Plaši nas da će igrati sa svima nama.
Draga Džejn. Srećna sam što ste se oporavili.
Luiza i ja smo prilično usamljene bez vas, zar ne?
G. Harst? - Šta?
O, g-đo Benet! - Drago mi je.
G. Benet, g-đo Benet. - G. Benet! Veoma mi je drago.
I sve vaše ćerke. - Eno Denija!
I Čembrlija! - A ovo je moj rođak, g. Kolins.
Smem li vam čestitati na vrlo lepom uređenju.
Jako me podseća na... Možda ste već posetili Rozings park?
G-đice Benet.
G-đice Benet. Izgledate predivno večeras.
Hvala.
Rečeno mi je da moram preneti žaljenje g. Vikama,
jer ne može biti večeras ovde.
Otišao je u grad zbog vrlo važnog posla,
koji je postao hitan samo da bi izbegao određenog gospodina.
Deni! Nadam se da si spreman da igraš čitavu noć sa nama!
Oprostite na upadu, madam.
Igrao bih sa obe vaše sestre, samo kad bih mogao...
Ma, pusti to. Idemo Deni!
Šarlota!
Imam toliko toga da ti pričam.
Šarlota, dozvoli da ti predstavim mog rođaka, g. Kolinsa?
Moja prijateljica, g-đica Lukas.
Drago mi je, ser. - G-đice Lukas.
Počašćen sam što upoznajem prijateljice drage mi rođake.
Toliko mnogo divnih dama.
Baš mi je drago!
Drugi smer, g. Kolins! - O, madam, izvinjavam se...
Draga rođako, žao mi je.
To je neverovatno! Je li to istina?
Šarlot, kako bi moglo da bude drugačije?
Sve okolnosti upućuju na to. G. Darsi se izjasnio da nije...
Lizi!
Ako niste već zauzeti, da li biste mi ukazali čast
i igrali sa mnom sledeću igru?
Pa, ja... Nisam...
Hvala, može.
Zašto nisam izmislila neko opravdanje? Užasnog li čoveka!
Obećala sam sebi da nikada neću igrati s njim.
Ukazuje ti veliko poštovanje time što te izdvaja, Lizi.
Razmisli šta radiš. Bila bi luda
ako bi te zanesenost g. Vikamom,
navela da odbiješ čoveka deset puta važnijeg.
Verujem da bi trebalo da izmenimo barem nekoliko reči, g. Darsi.
Samo, malo bi bilo neumesno.
Vi bi trebalo da kažete nešto o igranju, možda.
Ja o priličnom broju parova.
Pričate li samo kada pravila nalažu? - Da, ponekad je to najbolje.
Tada uživate reći što je manje moguće.
Nalažu li vam to vaša osećanja, ili to tražite od mojih?
Oboje, verujem.
Oboje smo neskloni razgovoru,
osim kada ne kažemo nešto što zapanji sve prisutne.
To ne ocrtava baš najbolje vaš karakter, verujem.
Šetate li često do Meritona? - Da, prilično često.
Kada ste nas sreli, baš smo sklapale novo poznanstvo.
G. Vikam ima divnu narav za sklapanje prijateljstava.
Ali mala je verovatnoća da održi ista.
Bio je nesrećan što je izgubio vaše prijateljstvo i zbog toga pati.
Dozvolite mi da vam čestitam, ser.
Retko se da videti takva uzvišenost u igranju.
Siguran sam da vas je vaša partnerka dostojna.
Nadam se da će se taj užitak ponavljati.
Posebno sada, kada je jedan poželjan događaj na pomolu.
Ha, g-đice Lizi?
Kakve li će čestitke tada stizati! - Ser, ja...
Shvatam, neću vas više oduzimati od vašeg partnera.
Velika mi je čast, ser. Odlično, odlično!
Sećam se da sam vas jednom čula, rekoste da teško praštate.
I vaše mišljenje jednom stvoreno je neoborivo.
Vi ste oprezni, zar ne, u stvaranju takvog mišljenja.
Jesam.
I nikada vas ne zaslepljuju predrasude?
Nadam se da ne.
Mogu li vas pitati, čemu sva ta pitanja?
Samo stvaram sliku o vašem karakteru. Sagledavam ga.
I jeste li uspeli? - Ne, nisam uopšte.
Čujem različite priče koje me zaista zbunjuju.
Želeo bih da ne ocrtatavate moj karakter ovog momenta.
To ne bi bilo dobro ni za jedno od nas dvoje.
Ako to sad ne uradim, pitanje je hoću li ikada više imati priliku!
Ne želim da vam kvarim to zadovoljstvo.
G-đice ELizi, čujem da se zanosite sa Džordžom Vikamom.
Bez sumnje je zaboravio da kaže, izmeđuostalog,
da je on sin, upravnika imanja, pokojnog g. Darsija.
Ali, ELizi, kao prijateljica,
savetujem vam, ne verujte svemu što vam kaže.
Vikam se poneo vrlo nedolično prema Darsiju.
Zaista, kako?
Ne sećam se pojedinosti, ali znam da g. Darsi nije kriv.
Žalim, ELizi, što ste otkrili mane svog miljenika,
ali, zaista, s obzirom na poreklo, i ne možete očekivati više.
Krivica potiče zbog porekla, kako vi to tumačite.
Optužujete ga što je sin pokojnog upravnika g. Darsija,
a on mi je to i sam rekao.
Oprostite, molim.
Oprostite na uplitanju. Bilo je dobronamerno.
Nepodnošljiva žena. - Lizi!
U njenom bezočnom napadu,
vidim samo neznanje i zlobu g. Darsija!
Da, ali Lizi...
G. Bingli je rekao, iako ne zna celu priču,
da se boji da g. Vikam nije mladić vredan poštovanja.
Poznaje li on g. Vikama? - Ne, uopšte.
Onda se navodi rečima g. Darsija.
Ne sumnjam u iskrenost g. Binglija.
Normalno je da će verovati prijatelju.
A što se tiče druga dva gospodina,
verna sam svom starom mišljenju.
Hoćemo li dobiti malo muzike? Žudim za pesmom!
Kerolajn, možemo li da te zamolimo?
G-đica Meri Benet.
Preduhitrili ste me.
Lizi, gle!
Ali nisu još upoznati!
Zar ga ne možemo sprečiti? - Prekasno.
G. Darsi! Upravo sam nešto otkrio. Moram priznati, zadivljujuće!
Saznao sam da ste vi nećak Ledi Ketrin de Burg iz Ros. parka.
G. Darsi, čast mi je obavestiti vas da je njeno gospodstvo bilo dobro
pre osam dana.
Drago mi je što to čujem.
A vi ste, ser? - Zovem se Viljem Kolins, G. Darsi.
I čast mi je...
Rovli!
To je bilo prekrasno, drago dete. Dosta si nas zabavljala.
Ali, dopusti i drugim mladim damama da se iskažu.
Da sam ja obdaren glasom i da umem da pevam,
počastio bih društvo svojim izvođenjem.
Stvarno bih!
Jer muziku smatram nevinom razonodom
i savršeno pogodnom za nekog ko je duhovnog zvanja.
G. Kolins je jedan osećajan i razuman mladić.
Prilično se zagledao u Lizi, a mislim da ne bi našao bolju ženu.
Prvo mu se svidela Džejn, ali je Bingli stigao pre njega.
Nego, to će biti divan brak.
I, naravno, time devojke postaju poželjnije drugoj bogatoj gospodi.
Lidija!
Bože! Deni, dodaj mi vina, jer jedva dišem.
Čembrlejn i Deni opet! Lidija je igrala s njim samo dve igre!
Mislim da je Meri pevala vrlo loše. - O, da. Jadna Meri.
Ali ona je istrajna. - Još gore za nju.
G. Kolins mi je stao na haljinu i pocepao rub.
Lizi, draga moja!
G. Kolins, sigurna sam da se neće protiviti.
Kiti, ne napuštaj me.
Lizi, draga! - Zašto, pa to je samo g. Kolins.
Dođi, Kiti. Trebaš mi gore. G. Kolins ima nešto da kaže Lizi!
Draga mama, ne idite. G. Kolinse, izvinite,
ali nemate mi šta reći što one ne mogu da čuju.
Lizi, zapovedam da ne mrdneš odatle i saslušaš g. Kolinsa!
Hajde, Kiti! Idemo!
Verujte mi, draga g-đice Elizabet,
vaša skromnost nadopunjuje vaša ostala savršenstva.
Ali verujem da se ne dvoumite po pitanju mojih namera,
bez obzira na vaše fine ženstvene manire.
Jer, gotovo odmah, čim sam kročio u ovu kuću,
izdvoji sam vas kao moju buduću suprugu!
Ali pre nego što počnem o svojim osećanjima vezanim za temu,
bilo bi preporučljivo da navedem,
moje razloge za ženidbu.
G. Kolins...
Moji razlozi za ženidbu su sledeći:
Prvo, pravi zadatak za svakog sveštenika je
da dâ primer svojoj parohiji sopstvenom ženidbom.
Drugo, uveren sam da će to upotpuniti moju sreću.
I treće, koje je možda trebalo da navedem kao prvo,
to je lična preporuka plemenite pokroviteljice Ledi Ketrin de Burg.
„G. Kolins” rekla je, „Morate se oženiti”.
„Izaberite mudro” rekla je. „Izaberite nežnu ženu za sebe,
neka bude aktivna, uslužna osoba, ne previše umišljena.
Nađite takvu ženu što pre, dovedite je u Hansford, i ja ću je posetiti”.
A vaš razum i živost,
mislim da će joj biti prihvatljivi,
kad se ublaže tišinom i respektom, kakav iziskuje njen stalež.
Da.
Toliko o opštim informacijama. Sada o mom ličnom izboru:
Draga moja rođako,
pošto ću naslediti ovo imanje posle smrti vašeg oca,
ne bih nikako drugačije zamišljao svoj izbor žene
nego među njegovim kćerima.
A sada...
Ne preostaje mi ništa drugo,
nego da vas upitam o viđenju mojih naklonosti!
G. Kolins, molim vas... - Na miraz se ne obazirem.
Veoma sam svestan 1.000 funti, sa 4 %-tnom kamatom koju dobijate,
ali verujte, nikada vam neću to predbacivati kada se uzmemo.
Prenaglili ste, gospodine.
Zaboravljate da vam nisam odgovorila.
Dopustite. Zahvaljujem vam na komplimentima.
Svesna sam vaše prosidbe i časti koju mi ukazujete, ali...
nisam u mogućnosti da je prihvatim.
Nisam obeshrabljen. Zaista, nisam.
Shvatam da mlade dame često odbacuju prosidbu čoveka
za kojeg se potajno žele udati, kada ih prvi put zaprosi,
zato se nadam, draga rođako,
da ću vas uskoro odvesti pred oltar.
Posle onoga što sam ja izjavila vaša nada je zaista čudnovata.
Moje odbijanje je sasvim ozbiljno.
Vi mene ne biste mogli učiniti srećnom,
a ja sam poslednja žena na svetu koja bi vas usrećila.
Draga g-đice Elizabet,
moja situacija u životu,
moje veze sa plemenitom porodicom de Burg,
su okolnosti koje mi idu u prilog.
Iako nije vidno da će vas iko opet zaprositi.
Ne možete biti ozbiljni u svom odbijanju.
Pridajem to želji za dobijanjem moje veće naklonosti,
po uzoru na prefinjene dame.
Uveravam vas, ser,
nemam nameru da, bez obzira na prefinjenost,
izluđujem poštovanog čoveka.
Zahvaljujem na časti ukazanoj prosidbom,
ali to je apsolutno nemoguće.
Moja osećanja mi to brane u svakom smislu.
Mogu li govoriti iskreno? - Vi ste prekrasno šarmantni!
I uzdam se u razumnost...
Vaših izuzetnih roditelja.
Kojima će moja ponuda,
biti prihvatljiva.
O, g. Benet, trebate mi odmah!
Svi smo sluđeni!
Morate doći i uveriti Lizu da se uda za g. Kolinsa.
Jer ga ona ne želi, a ako ne požurite,
G. Kolins će se predomisliti i onda on neće hteti nju.
Ne razumem vas.
O čemu govorite?
O g. Kolinsu i Lizi!
Lizi odbija da se uda za g. Kolinsa,
a sada g. Kolins više neće Lizu!
I šta ja sad da radim? Čini mi se kao beznadežan slučaj.
Razgovarajte s Lizim! Recite da insistirate na njenoj udaji!
Neka uđe.
Lizi! Lizi!
Otac želi da razgovara sa tobom.
Dođi, dete moje.
Ja...
Shvatio sam da te je g. Kolins zaprosio.
Je li to istina? - Da, ser.
Dobro. A ti si odbila tu bračnu ponudu?
Jesam. - Vidim.
Dobro, sad dolazimo do zaključka. Tvoja majka insistira da pristaneš.
Nlje li tako, g-đo Benet? - Da, ili ne želim više ikad da je vidim!
U nezahvalnoj si situaciji, kao nikad pre Elizabet.
Od danas pa na dalje postaćeš stranac jednom od roditelja.
Tvoja majka ne želi više da te vidi ako se ne udaš za g. Kolinsa.
I...
Ja ne želim da te vidim ako se udaš.
O, g. Benet!
Sedi, Lizi! Ja insistiram na tvojoj udaji za g. Kolinsa!
Šarlot, šta ti radiš tu? - Došla sam da posetim Elizabet.
G. Kolins je zaprosio Lizi i zamisli? Ona ga je odbila!
Time ga samo žalim, iako, priznajem, nisam iznenađena.
Ako nećeš, više nikada neću da pričam sa tobom!
Ne želim više da raspravljam o tome. - G. Kolins! Čekajte!
Mama je van sebe. On kaže da neće ostati još jednu noć.
Da ga pozovem na večeru? - Da, da! Odvedi ga i nahrani ga,
jer neprestano gunđa celo jutro!
O, g. Kolins! - Odustajem.
Odustajanje nikada nije savršen izlaz,
ali kada se uskrati blagoslov, to je jedino rešenje.
Do sutra, madam.
Odlazim.
O, Gospodine Kolins.